Jeg vet ikke helt.
Bare kom ut.
- Jeg foretrekker den forrige. - Jeg også, den er mer diskré.
- Elegant, ja. - Det er ermene, ikke sant?
- Ja, absolutt den forrige. - Ja, flott.
- Jeg er veldig fornøyd. - Jaså?
- Så snart den tas inn der. - Den blir perfekt.
Armene hans.
- Foretrekker du bryllup eller begravelser? - Bryllup.
Armene hans.
Jeg synes man blir ydmyk av begravelser.
Jaså?
Ja, det er bra å tenke på det neste livet.
- Tror du at det kommer et neste liv? - Hva tror du?
Ormemat?
- Hvorfor det? - Hvorfor hva?
Nakken hans.
Hvorfor tro på noe grusomt
når du kan tro på noe fantastisk?
Nei. Ikke gjør meg til optimist. Da ødelegger du livet mitt.
- Har du vært i mange begravelser? - Et par.
Nakken hans.
Og du har aldri følt at de drar noe sted?
Nei, de er borte alt.
Den vakre nakken hans.
Hva?
- Hva? - Du sa akkurat: "Den vakre nakken hans."
Nei, jeg sa: "De var borte alt."
Greit. Sært. Ok. Så...
Dette er kanskje det du ser på som helvete,
men jeg synes det er spesielt.
Den vakre nakken hans.
Kvekermøte.
Ikke lov å snakke.
Hvis Den hellige ånd ber deg snakke,
må du reise deg og dele det med alle.
Det er veldig intenst.
Veldig stille.
Veldig,
veldig
erotisk.
Jeg tror...
...jeg skal hjem i november.
Tror jeg.
Hva tenker han på?
Jeg tror ikke det... Jeg føler ikke...
Jeg tror ikke det påvirker meg.
Herre...
Herregud. Herregud. Hva skal jeg si?
Av og til er jeg redd for
at jeg ikke ville vært feminist om jeg hadde større pupper.
- Det er bra at du følte noe. - Er det?
Noe fikk deg til å snakke.
Jeg vet ikke om jeg trengte å oppdage det om meg selv.
Hva tenkte du på?
Jeg tenkte på hvor fredelig jeg følte meg,
så tenkte jeg av en eller annen grunn på puppene dine, og det ødela det.
- Ødela puppene mine freden din? - Ja. Du kan si det slik.
Jeg burde åpne kafeen.
Jeg skal ta et skriftemål snart.
Kan jeg få se den?
Ja. Den er litt...
Hva?
- Den er litt... - Hva?
Hva i helvete?
Hallo.
Din vakre lille sak.
Kan jeg få spørre:
Hvorfor så mange marsvin?
Jeg bare...
Dette er ypperlig.
Jeg tenkte bare det var et unikt salgsargument.
Ja.
Hva kom først, marsvinet eller marsvinkafeen?
Det er et stort spørsmål.
Greit.
Hva gjør marsvin?
De blir født, driter på seg av skrekk, og så dør de.
Kan jeg bruke det i bryllupet?
Seriøst, jeg trenger materiale. Fortell meg om din blivende stemor.
Noen... Hvordan er hun?
Hun er...
Hun er fra Exeter.
Greit, takk. Det hjelper virkelig.
Hvordan traff hun faren din?
Gjennom mora mi.
- Akkurat. - Hun var eleven til mamma en gang.
- Kommer foreldrene dine overens? - Nei.
- Stod du mora di nær? - Ja. Du?
Ikke egentlig.
- Hvorfor ikke? - Så det må ha vært litt rart.
Jeg tenker ikke så mye på det.
- Driver du... Nei, nei. - Drar du hjem...
Driver du stedet alene?
Nei, jeg åpnet det med en venn.
Kult. Så dere driver den sammen?
Nei, hun er...
Hun...
Hun er hva?
Hva?
Hun er hva?
Hun...
Han er faktisk litt irriterende.
Hva gjør du?
Hva?
Den greia du gjør. Som om du forsvinner.
- Hva? - Hva er det du ikke forteller meg?
- Ingenting. - Si hva som foregår i det skjulte.
- Ingenting. - Kom igjen, du kan si det.
- Nei. Ingenting. Ingenting! - Hva gjør du?
Nei, slutt å være så kirkete.
Jeg er ikke kirkete. Jeg vil bare bli kjent med deg.
Det vil jeg ikke.
Du, jeg prøver bare å hjelpe deg.
Hva?
Nei, jeg mente ikke...
Jeg vet hva du mener, fader. Tusen takk for veiledningen.
Kom igjen, jeg mente ikke...
Jeg må virkelig tilbake på jobb.
Det kommer nok en kunde når som helst.
Og du burde sikkert komme deg tilbake til Gud, ikke sant?
Jeg tror du har lekt med marsvinet mitt lenge nok.
Greit.
Greit, ha det.
Beklager, jenter. Det begynner å komme folk.
Hun var en enestående kvinne.
Ikke vær redd.
Vi kan finne ut av dette.
Slutt å gjøre det med ansiktet.
Nei, jeg må. Jeg vet ikke hva som er galt.
Jeg bare...
Jeg ser så bra ut.
Det går bra. Vi kan finne ut av det. Bare ta av deg litt av sminken.
Jeg har ikke på meg sminke.
Hva? Hva har skjedd?
- Du har aldri sett så bra ut. - Vet ikke!
Jeg våknet og så utrolig ut, og da kommer alle til å tro
at jeg fikk ansiktsbehandling før begravelsen til mora mi.
Hva i helvete? Du ser utrolig ut.
Vi prøver å stygge henne til.
Uansett hva jeg gjør med håret,
legger det seg på en chic måte.
Herregud.
Du ser perfekt ut.
- Takk. - Beklager, jenter.
- Det begynner å komme folk. - Takk.
Dere trenger ikke ta imot dem hvis det...
Jøss, du er nydelig.
Takk.
- Jeg kondolerer. - Takk.
- Du ser utrolig ut. - Takk.
Har du snakket med pappa?
Nei, ikke ennå. Han unngår meg.
Jeg kondolerer virkelig, jenter. Hun var fantastisk.
- Tusen takk. - Tusen takk.
Jøssenavn, du ser godt ut.
Takk. Har du det?
Nei, han er ikke så imøtekommende.
- Hun var en enestående kvinne. - Takk.
Kjære deg, du ser flott ut.
Herregud.
- Hei, Claire. - Hei.
Jøss.
Du kler visst sorg.
Takk, Jeremy.
Innkommende.
Hvordan har du det?
Herregud, hun eier ikke skam.
Kan du la være å tro det aller verste om noen
i ett lite jævla sekund?
Ikke alle er ute etter kuk.
Hun vil absolutt knulle faren min.
Hun er jo bare kjødelig.
Vil du ha en røyk?
Innkommende.
Hei, Harry.
Hei.
Går det bra?
Med deg?
- Trenger du noe? - Nei. Det går bra.
Jeg har akkurat drukket et stort glass med vann.
Går det bra med buksa di?
Beklager, jeg hadde dem i tørketrommelen.
Huff da.
Helvete. Beklager.
Det går bra.
Men begravelser der du faktisk kjente vedkommende, er så...
Det føles ikke virkelig. Jeg...
Jeg kommer til å savne henne sånn.
Har du grått ennå?
Ja.
Jeg så ikke at du...
Jøss, du ser...
Har du fått ordnet øyenbrynene?
Hei, jenter, hvordan går det?
- Greit. - Det går vel bra.
Det vanskeligste kommer om noen uker, når alt har roet seg.
- Jeg har hørt det. - De sier så.
Når folk begynner å glemme det,
og kortene og blomstene slutter å dukke opp.
Ja.
Og folk bare forsvinner fordi det skremmer dem
å være sammen med noen som kjenner konstant smerte.
- Greit. - Akkurat.
Og de flotte kjærestene deres takler det kanskje ikke.
- Vi er gift, så... - Han klarer seg nok.
Jeg vil at dere skal vite at jeg alltid vil være her.
Alltid.
Takk.
Alltid.
Jeg skal gå og se til de innbakte pølsene. Ok?
Ser du?
Greit...
- Hei. - Vet ikke hvordan du klarer å spise.
Gjør noe.
Hei.
Hei, kjære deg.
- Litt stramme. - Ja.
Det kan du si.
Jeg syntes hun var veldig vanskelig.
Jeg vet det.
Jeg elsket henne, men...
- Det er det eneste som betyr noe. - Det tror jeg ikke.
Instinktene hennes var...
Hun visste hvordan man var morsom.
Hvordan man var god.
Hun visste det bare.
Jeg gjetter bare.
Du er morsom, pappa.
Nei, jeg likte ikke det ved henne.
Jeg elsket henne, men likte ikke at hun var...
I lang tid...
Og i dag...
Jeg var sjalu på henne.
Det er egentlig en flott ting å si.
Beklager.
Dere skal få være i fred.
Hun er litt irriterende, ikke sant?
Vi går og finner søstera di.
Jeg tror ikke at hun vil se meg.
Jo, hun er glad i deg.
Hun fikk bare ikke morogenet.
Jeg bare...
- Jeg vet bare ikke hva jeg skal... - Jeg vet det.
Opp med motet.
Smil. Sjarmer.
Av gårde med oss.
Vi klarer oss.
Jeg kommer etter deg.
- Du ser forresten flott ut. - Takk.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med den.
Med hva?
All kjærligheten jeg føler for henne.
Jeg vet ikke hvor jeg skal
rette den nå.
Jeg kan ta imot den.
Nei, jeg mener det.
Det høres flott ut.
Jeg kan ta imot den.
Du må gi den til meg.
Greit.
Den må havne et eller annet sted.
Helvete. Helvete! Herregud.
Hvorfor er du våken? Klokka er 21.45.
Herregud. Jeg trodde jeg bare innbilte meg deg.
Altså, jeg tenkte på deg.
Men så står du der.
Går det bra med deg, fader?
Ikke faen om du kaller meg "fader"
som du ikke blir tent bare av å si det.
Vil du ha en drink?
Greit.
Ikke rør deg.
Er du nostalgisk av deg?
Ja.
Like du Ole Brumm?
Ja.
Jeg elsker faen meg Ole Brumm.
Kan ikke lese sitater fra Ole Brumm uten å gråte.
Helvete.
Nasse Nøff.
"Nasse Nøff".
Hva gjør du her? Beklager, men liksom...
Så du etter meg?
Jeg var faktisk på randen av å be.
Nei, nei. Ikke...
Ikke våg deg... Det er det jeg som gjør.
Hva ba du om?
Si at du ba for meg. Kunne trengt et ekstra sett med hender.
Mine rekker visst faen meg ikke frem lenger.
Gud hjelpe meg.
Takk.
Det var en mann som så gjerne ville bli helgen
at han kastrerte seg bare for å hindre seg selv.
Liksom...
Skål for freden...
Og for dem som kommer i veien for den.
Jeg er lei for det i dag.
Glem det.
Se på denne.
Se på den.
Det var den første jeg fikk.
Jeg dro helt til Roma for den.
For en nerd.
To år før jeg i det hele tatt fikk bruke den, men...
Jeg klarte ikke å vente.
Jeg visste at jeg ville ha en sterk... Du vet, denne fargen,
men ekte plomme.
Det finnes bare i Italia.
Av og til er jeg redd for at jeg bare er med for antrekkenes skyld.
Den er vakker, ikke sant?
Det du har på, er også fint.
Hva ba du om?
Du liker ikke å svare på spørsmål, du?
Greit.
Bli med meg.
Jeg vet hva jeg skal gjøre med deg.
Du går inn dit, jeg går inn dit.
Så jeg forteller deg hemmelighetene mine og havner i fella, så du får kontroll?
Ja.
Nei. Du forteller meg hva som tynger deg,
og jeg hører på deg uten å dømme deg og i dypeste fortrolighet.
- Virker usikkert. - Jeg bare...
Det får meg i det minste til å holde munn en liten stund.
- Jeg er ikke katolsk. - I kveld har det ikke noe å si.
Vil jeg ikke begynne å brenne?
I så fall hadde det bekreftet troen min, så vi kan prøve. Kom igjen.
Kom igjen.
Greit.
Greit. Nå sier du: "Velsigne meg, fader, for jeg har syndet."
Det sier jeg ikke.
Hva? Greit.
"Det har vært", hvor mange dager, år, måneder, "siden jeg sist skriftet."
Så sier jeg: "Det går bra, bla, bla, bla",
til du sier hva som plager deg. "Fortell meg om dine..."
Synder.
"...synder." Om du vil.
- Hvorfor skulle jeg fortelle deg om dem? - Fordi du vil føle deg bedre.
Og fordi jeg vil vite det.
Jeg løy.
Greit.
For deg.
- Om? - Spontanaborten.
Jeg skjulte det bare for søstera mi, som faktisk spontanaborterte,
fordi mannen hennes ikke visste at hun var gravid, og det...
Greit.
Fortsett.
Jeg har stjålet.
Jeg har hatt mye sex utenfor ekteskapet...
Og én eller to ganger innenfor andres.
Og det har vært litt sodomi.
Mye onani.
Litt vold og, selvsagt, endeløst med jævla blasfemi.
Og?
Og...
Fortsett.
Og...
Jeg...
Jeg kan ikke...
Det går bra. Bare fortsett.
Redd.
For hva?
Å glemme ting.
Folk.
Å glemme folk.
Og jeg skammer meg over å ikke vite hva jeg...
Hva du vil? Det er greit å ikke vite hva du vil.
Nei, jeg vet hva jeg vil. Jeg vet akkurat hva jeg vil.
Akkurat nå.
Hva er det?
Det er ille.
Det går bra.
Jeg vil ha noen som forteller meg hva jeg skal ha på meg om morgenen.
Greit. Jeg tror det finnes folk som kan...
Nei. Jeg vil ha noen som forteller meg hva jeg skal ha på meg hver morgen.
Jeg vil ha noen som sier hva jeg skal spise,
hva jeg skal like, hate, være sint for,
høre på, hvilke band jeg skal like, hva jeg skal kjøpe billetter til,
hva jeg skal spøke med, hva jeg ikke skal spøke med.
Jeg vil ha noen som forteller meg hva jeg skal tro på.
Hvem jeg skal stemme på, hvem jeg skal elske, og hvordan jeg skal si det.
Jeg tror jeg bare vil ha noen som forteller meg...
...hvordan jeg skal leve livet, fader,
for så langt tror jeg at jeg har gjort det feil.
Og jeg vet at det er derfor folk vil ha noen som deg i livet sitt.
Fordi du forteller dem hvordan.
Du sier hva de skal gjøre...
...og hva de får ut av det til slutt.
Selv om jeg ikke tror på drittpratet ditt og vet at, vitenskapelig sett,
har ingenting jeg gjør noe å si, er jeg uansett redd.
Hvorfor er jeg redd?
Så si hva jeg skal gjøre.
Bare fortell meg hva i helvete jeg skal gjøre, fader.
Knel.
Hva?
Knel.
Bare knel.
Er dette et skjørt og bukse?
Beklager, beklager.